TILTOTT BOLYGÓ
A XXI. század utolsó évtizedében...
rakéták segítségével az emberek leszálltak a Holdon.
2200-ra naprendszerünk más bolygóira is eljutottak.
Ezzel szinte egy időben felfedezték a hiperhajtóművet...
amellyel először érték el a fénysebességet...
és később jóval meg is haladták.
Így végül az emberiség megkezdte...
a végtelen űr meghódítását.
Az Egyesült Bolygók C-57-D űrhajója...
több mint egy éve különleges küldetésre indult a földi bázisról...
a hatalmas fősorozati csillag, az Altair rendszerébe.
- Mikorra lesz kész a D.C., Jerry? - Fél perc, parancsnok.
Irány beállítva, uram. A D.C. ponthoz érünk 17-0-1-kor.
Kevesebb, mint 3 perc.
- Rendben, mehet. - Értettem, uram.
Főnök, 3 perc múlva lassítunk a fénysebességen.
- Készen áll a landolásra? - Igenis, uram.
Rendben. Remek.
D.C. kész, parancsnok.
Figyelem. Parancsnok a legénységnek. Készüljenek a lassításra.
A fénysebesség lassítást a szokásos 10 sípszó jelzi.
- Gyerünk, doki. D.C., Bosun. - Értettem, uram.
D.C. állomásra, futólépés!
Vagy el akartok szállni?
Rendben, lelassítottunk a fénysebesség 38,96%- ára.
Elég meleg van, parancsnok.
Igen...
Jerry, te...
Íme az Altair, pont az orrunk előtt, parancsnok.
A hajónknak saját napfogyatkozás is jut.
Oké, Jerry, álljunk pályára a 4. bolygónál.
Értettem, parancsnok.
A hajó közeledik, parancsnok, vektor-orientáltan.
Figyelem. Parancsnok a legénységnek. Figyelem.
Célállomásunk, az Altair IV, már látható a képernyőn.
Ahogy az eligazításról emlékeznek, ez egy Föld-típusú bolygó.
20 éve a Belerephon nevű űrhajó leszállt rá...
egy csapat tudóssal a fedélzetén.
A küldetésünk felkutatni a túlélőket. Ez minden.
Az Úr teremtett pár szép világot.
A kontinensek elhelyezkedése egyezik a régi adatokkal?
Még beletelik egy kis időbe, parancsnok. Ideje fékezni.
Rendben, csinálja.
Pilóta a legénységnek. Figyelem, készüljenek fékezésre.
Megint egy új világ.
Se sör, se nők, se biliárdszalon. Semmi!
Ha konzervet akarunk enni, még azt is magunknak kell vinni.
Figyelem. Parancsnok a legénységnek.
Most lépünk be az Altair IV légkörébe.
A leszállás után nincs szükség szkafanderre.
Az oxigéntartalom 4.7%- kal nagyobb a földinél.
A gravitáció 0.897G.
Ehhez állítsák be a felszerelésüket.
Mindent ellenőrizni.
Fogtunk már rövidhullámú rádiójelet?
Eddig még nem, uram.
Jerry, te kiveszel ebből valamit?
Talán nem veszek észre pár magányos épületet...
de nincsenek városok, kikötők, utak, hidak, gátak.
Egyáltalán nincs jele civilizációnak.
Uram, épp most tapogatnak le radarral.
- Bemérte? - Nem, uram.
De úgy tűnik egy kb 32 km2-es területről érkezett.
32 négyzetkilométer?
- Bosun, riadóztasson. - Értettem, uram.
Lőállások, tüzérek: készültségbe!
Rádiókapcsolat, uram. Hangot hallok.
- Emberé? - Igen, uram, úgy hangzik.
Hangosítsa ki.
Az űrhajónak: azonosítsa magát. Figyelemmel követjük.
Kapcsoljon rá, Quinn.
Az Egyesült Bolygók C-57-D űrhajója, J.J. Adams kapitánysága alatt.
- Ön kicsoda? - Belerephoni Morbius.
- Ki? - Edward Morbius.
Itt van: Morbius, E., Ph.D., az expedíció nyelvésze.
- Nyelvész? - Mit óhajtanak itt?
Nem érti, uram. Megmenteni jöttünk. Nagyon örülünk, hogy életben találtuk.
Természetesen értékelem fáradozásukat...
de semmiféle megmentésre nincs szükség.
Nem épp vörös szőnyeges fogadtatás, mi?
Dr. Morbius, a parancsom, hogy megvizsgáljam az Altair IV helyzetét.
Hadd ismételjem meg: nincs semmilyen természetű problémám.
A legjobb lenne, ha leszállás nélkül azonnal visszafordulnának.
Nem tehetem, uram.
Parancsnok, ha leszáll a bolygóra, figyelmeztetem...
nem vállalok felelősséget a hajója és a legénysége biztonságáért.
Kérem, csak adja meg a leszállási koordinátákat.
Dr. Morbius, szükségem van a koordinátákra!
Jól van, de mosom kezeim.
- Standard táblájuk van? - Igen, uram.
Jöhetnek a 83-17-4 észak...
148-21 nyugati koordinátákra.
Köszönjük.
Ez a sivatag közepén van.
Parancsnok, nagyon ajánlom, fontolja meg újra a dolgot, javaslom...
Valami fura van odalent, parancsnok.
Oké, Jerry, átveszem.
Értettem.
Figyelem. Parancsnok a legénységnek. Készüljenek polaritásváltásra.
"A" osztályú biztonsági előírás érvényes a landolás után.
Újabb utasításig mindenkinél legyen kézifegyver.
Ennyi.
- Mesterséges gravitáció kikapcs. - Grav kikapcs.
- Fél flux. - Fél-flux.
- Primer tekercsek le. - Primerek le, uram.
Minden tiszta, uram.
Nézzék az ég színét!
Na igen, de én inkább maradnék a kéknél.
Nem is tudom, talán hozzászokik az ember...
akár meg is szereti.
- Bosun, rakják össze a járművet. - Értettem, uram.
- Ellenőrizze a hidat, uram. - Mmm?
A híd, uram.
Oh, jó ötlet.
- Főnök? - Uram?
Öné a híd, Quinn. Figyelje a műszereket.
- Értettem, uram. - Hé, milyen porfelleg jön?
Úgy tűnik, fogadóbizottságot kapunk.
- Bosun. - Igen, uram?
- Hagyják a járművet. - Igenis, uram.
- Nem semmi gép, mi? - A sofőrje biztos őrült!
Milyen sofőr?
Üdvözlet az Altair IV-en, uraim.
Én szállítom el önöket a rezidenciára.
Ha nem beszélnek angolul...
187 nyelven állok szolgálatukra...
különböző dialektusokban és nyelvjárásokban.
Az angol megteszi, köszönjük.
Ne vegye sértésnek,
de ön egy robot, ugye?
Pontosan, uram.
Kényelmi okokból beprogramoztak, hogy hallgassak a Robby névre.
Kellemes az éghajlat.
Magas az oxigéntartalom.
Én nem igazán használom, uram.
Elősegíti a rozsdásodást.
Hé, doki, ez fiú vagy lány?
Az én esetemben, uram, a kérdés teljesen értelmetlen.
Beszállnának, uraim?
Quinn.
Kövessen nyomon, és ha pirosat jelzek...
- Azonnal viszem a járgányt, uram. - Rendben.
Kérem az utasokat, kössék be a biztonsági öveket.
Mintha az anyánk lenne.
Fáradjanak be, uraim, várják önöket.
- Morbius vagyok. - Én pedig Adams parancsnok.
Ő Farman hadnagy, a másodtisztem...
és Ostrow hadnagy, a hajó orvosa.
Mily ironikus! Egy egyszerű, ambíciók nélküli tudóst...
szerény magányában elvonulva a semmiből hirtelen...
embertársai hadserege támadja meg...
akik mind elszántan a segítségére akarnak lenni.
Sajnálom, ha nem lát szívesen, uram, de parancsot teljesítünk.
Kérem, ebédeljenek velem, uraim...
és bocsássák meg egy idős remete modorát.
Befáradnának?
Akármi is volt az ebéd, nagyon ízletes.
Robby szintetizálta.
- Ő a szakács is? - Az alapanyagot is ő állítja elő.
Gyere ide, Robby.
Megmutatom, miként működik.
Ezen a nyíláson keresztül behelyezzük az ételt.
Itt egy beépített vegyi labor, ahol kielemzi.
Később a molekulát bármilyen formában és mennyiségben képes előállítani.
Olyan, mint egy valóra vált álom!
Plusz teljes engedelmesség.
Aktiváld a megsemmisítőt.
Egy házi dezintegrátor sugár!
Tedd bele a karod.
Parancs törölve!
Ne legyenek érzelmeik iránta, uraim.
Robby csak egy eszköz. Mérhetetlenül erős persze.
Könnyedén kitéphetné e házat az alapjaiból.
Rossz kezekben nem válhat egy ilyen eszköz halálos fegyverré?
Nem, doktor, még egy őrült tudós esetében sem...
ugyanis van egy beépített biztonsági tényező.
Parancsnok, kölcsönkérhetem a középkori fegyverét?
Köszönöm.
Robby, célozz a teraszon az althaea frutex-re.
Tűz!
Érted a működését?
Igen, Morbius. Egyszerű sugárfegyver.
Rendben. Most fordulj erre.
Fogd a parancsnokra.
Célozz pont a szeme közé.
Tűz!
Látják, tehetetlen...
kényszerhelyzetbe került a direkt utasításom...
és azon tiltóprogramja miatt, hogy nem bánthat értelmes életet.
Törölve!
Ha tovább hagytam volna...
rövidre zárta volna az összes áramkörét.
Doktor, hol talált ilyen gépet?
Nem találtam,
én szereltem össze az első hónapom alatt.
- Kész a kávé, uram. - Uraim.
Doktor, azt mondja, hogy maga építette ezt a "fickót"?
Hasznos kis játékszer, hadnagy...
de manapság nincs időm ilyesmire.
Dr. Morbius, ön nyelvész, a szavak mestere...
az eredetük és jelentésük ismerője.
A robotja viszont túltesz...
a Föld összes fizikai tudományán.
Parancsnokom, ön talán túlbecsüli...
Robby-t és engem is.
Uraim, hadd mutassak még egy kis varázslatot.
Bocsássanak meg. Nem akartam megrémíteni önöket, uraim.
Robby-val szereltettem fel az acélredőnyöket...
mielőtt felismertem, mennyire lehetek biztonságban itt.
Nos, uraim, kellemesen töltöttük az időt.
Láthatták, milyen kényelemben élek...
semmi viszontagság, semmi nehézség...
semmi szükség katonai jelenlétre.
Talán kimondhatom, biztosan szeretnének mielőbb hazamenni.
Igen, uram. Abban a minutumban, ahogy beszéltünk a többiekkel.
A többiek... de nincsenek többiek, parancsnok.
Még az első év vége előtt mindenki...
összetalálkozott egy... egyfajta erővel...
Egy sötét, szörnyű, felfoghatatlan erő.
Csak a feleségem és én voltunk immunisak.
És mit gondol, hogy lehetséges ez, Dr. Morbius?
Csak abban különböztünk a többiektől, hogy szerettük e bolygót...
és a határtalan vágyunk, hogy otthon teremtsünk...
távol a rohanó, viszálykodó emberiségtől.
Emlékszem, amikor megszavazták a hazatérést...
a feleségemmel majd megszakadt a szívünk.
Hogy láthattuk volna előre a kollégák és barátok halálát?
Parancsnok, nincs nyoma feleségnek a Belerephon listán.
Hadnagy, keresse a biokémiánál: Julia Marsin.
A parancsnok adott össze az ideúton.
Megvan a házasságlevél.
Robby - nagyon ügyesen - végezte a női teendőket.
Gondolom Mrs. Morbius nincs itthon ma.
Drága feleségem pár hónappal a többiek után távozott el.
Ő azonban természetes halállal.
Őszinte részvétünk.
Dr. Morbius, milyen tünetekkel járt...
a többi haláleset, a nem természetesekre gondolok.
Lesújtó tünetek, parancsnok.
Egyenként, minden óvintézkedés ellenére...
a kollégáimnak mintha letépték volna a végtagjaikat.
Kicsoda?
Valami ördögi dolog, ami soha nem mutatkozott.
- És a Belerephon? - Elpárolgott...
ahogy a 3 megmaradt ember megpróbált elrepülni.
És önt a 19 év alatt...
soha nem bántalmazta ez a különleges erő?
Csak rémálmok formájában, akkoriban.
Mégis mindig úgy érzem, a teremtmény a közelben van...
agyafúrt és ellenállhatatlan...
és csak az újabb lehetőségre vár a gyilkolással.
Apám?
Alta!
Alta, külön kértelek, ne ebédelj velünk.
De már végeztek az ebéddel.
Egy szót sem szóltál a délutáni kávézásról.
Ugye, hogy úgy volt?
Ő Adams parancsnok...
Dr. Ostrow, és Farman hadnagy.
- A lányom. - Örvendek!
Annyira szerettem volna már látni egy fiatalembert, és hirtelen itt van 3!
- Nagyon kedves. - Ön pompás példány, doktor!
Persze a két szélső is csodás!
Hozhat ez a szélső egy kávét önnek?
Én is tudok hozni, köszönöm.
Köszönjük.
Kérem, nézzék el a lányomnak, uraim.
Az apján kívül nem ismert egyetlen embert sem.
Remélem ön is elnéző lesz, uram.
Már több, mint 1 éve az űrben vagyunk,
és a kilátás innen egyenesen mennyei.
Cukrot?
Folyton kiszolgál. Maga nem Robby.
Bizonyos esetekben nem bánnám, ha a helyében lennék.
Természetesen nem olyan esetekre gondoltam.
Úgy látom, ez vicces megjegyzés volt, de nem értem.
Nos... Nincs miért kapkodni.
Igen, én...
Egy nap talán el kell vinnem a Földre...
a természetes fejlődése végett.
Szerintem hamarosan.
Az édesapja nem igazán örült, hogy találkoztunk, igaz?
Természetesen nem. Maguk a Földről jöttek.
- Mi a baj a Földdel? - Mily szerencsés is vagyok!
Mind a hárman nagyon különlegesek.
- Maguk kivételesek, nem? - Oh, hát persze.
Legalábbis én biztosan.
Az öreg, megbízható Jerry.
Persze a dokiban is bízhat, de csak nappal.
És a parancsnok?
Sajnálom, hogy ezt kell mondanom, Alta, de...
az az ember 7 naprendszerben is hírhedt.
Oh, egek. Mit tett?
Nem szeretném kiteregetni egy tiszttársam gyengeségeit, de...
ha egy nőt egyedül elvisz valahová, bárhová...
Igen.
Igen, most már látom.
Ahogy rám nézett, mintha tűz lobogna a szemében.
Örülök, hogy az ön szemében nincs tűz, hadnagy.
Azért én se vagyok olyan ártatlan!
- Alta? - Igen, apám?
Az urak kifejezték aggodalmukat...
- a szabadságod mértékét illetően. - Szabadság?
Elmagyaráztam, hogy részemről bármikor elmehetsz a Földre.
A Földre? Én?
A kicsi lányom nem érzi magát egyedül vagy bebörtönözve?
Nem is tudom, itt vagy nekem te, Robby, a barátok.
A "barátok"?
Igen.
- Talán előhívhatnád őket, drágám. - Jól van.
Jöjjenek, uraim.
Mintha valami átszaladt volna a fejemen.
Alta sípja az ember által nem hallható frekvencián szól.
Én is sokszor érzem.
- Mi történt? - Nézzék.
Ne. Nézzék.
Olyan kezes, mint egy kiscica.
A lányom környezetéből kikerülve ismét halálos fenevad.
Csak egy rutin ellenőrzés a hajóról.
- Mi az, Főnök? - Minden rendben, parancsnok?
- Semmi gond. - Meg is mutatná, uram?
Láthatja,
egyáltalán semmi sem fenyeget.
Vegyen vissza, Quinn!
Uraim, ha bármiben a segítségükre lehetek a hazaútjukhoz...
Köszönjük, uram, de a körülmények miatt talán maradunk egy darabig.
- Körülmények? - Tudja, a parancsom nem említi...
a Belerephon haláleseteket.
Új utasításokat kell kérnem a bázistól.
De parancsnok, tegyük fel, az új utasítások...
miatt vissza kell térnem a Földre kihallgatásra.
2 évre itt kellene hagynom a munkámat.
Mondja csak, hogyan képzeli a kapcsolatteremtést a Földdel?
Lényegében nyers erő kérdése...
hogyan továbbítsuk a jelet 5-6 parszeknyire.
Természetesen egy ilyen jeladó nem alapfelszerelés.
A megépítéséhez...
a hajó elektronikai felszerelésének 2/3-át fel kell használni...
és a működtetéshez pedig le kell szerelni a magot.
Csak a hozzá szükséges bunkert megépíteni 10 nap.
Mozgásképtelenül itt 10 nap és éjszaka?
Mondja csak, 5 cm vastag ólompajzs elegendő lenne?
Igen, ha lenne vagy 90 m2 belőle.
Ráállítom Robby-t...
és holnap délre megkapja.
Igazán lekötelez, uram.
Lekötelezi?
Nézzen csak oda, parancsnok, a Belerephon csapat.
19 éve a saját kezemmel ástam a sírokat...
és higgye el, nem szeretném újra átélni.
Remélem hamarosan újra látjuk, Alta.
- Nagyon köszönjük, doktor. - Kiváló ebéd volt, doktor.
Az igazat megvallva, néha hiányzik a beszélgetés...
ilyen úriemberekkel, mint ön, doktor.
Köszönjük a törődését, uram.
Kössék be a biztonsági öveket, uraim.
Óvatosan a maggal. Nem jutunk haza nélküle.
Gyerünk, vigyázz az útból. Azt akarod, hogy rádessen?
Gyengéden bánj vele, még haza kell vigyen.
- Ilyen messzire kell vinni a hajótól? - Igen. Ott nem lesz interferencia.
- És mi a helyzet a mágneses mezővel? - Bosun, csak tegyék le ott.
Értettem, uram.
Hová szeretné a pajzsot, uram?
Tegye csak oda a mag mellé, köszönjük.
Egy pillanat, tömör ólmot cipel!
Hétköznapi ólom összenyomta volna a járművet, uram.
Ez a reggel gyártott 217-es izotóp.
Az egész együtt alig 10 tonna.
Hello, Alta.
- Szia. - Az édesapád tudja, hogy itt vagy?
Mondta, hogy ne menjek a hajó közelébe. Végül is ez nincs túl közel.
- Vigyázz innen, kukta. - Igenis, uram.
Igen, uram.
Parancsnok, tegyenek le, uram!
- Parancsnok. - Mi az, Főnök?
Szeretné ellenőrizni Klystron-adó összeszerelését?
- Kész is? - Igen, uram.
Kitűnő.
Ezek a kondenzátorok a gyorsító-áramkörökből valók?
Igen, uram. Kölcsönvettem egy-két dolgot a giro-stabilizátorból is.
De ez itt az igazi szépség, uram.
Fogadok bármely kvantumtudós az életét adná...
ha esélyt kapna, hogy ezzel a szerkentyűvel játszadozzon.
Akkor jobb, ha sötétedés előtt a hajóra viszi.
Nem lenne szerencsés, ha valaki szórakozna vele.
- Szép munka, Quinn. - Köszönöm, uram.
Gyere csak ide!
Miben állhatok szolgálatára, uram?
Hagyja az uramozást, miszter. Idegen vagyok ezen a bolygón...
csak kíváncsi voltam, meg tudná-e mondani...
hol tudnék szerezni valami jóféle szíverősítőt.
- Szíverősítőt? - Csak a főzéshez kellene.
Nagyon büszke vagyok ám a munkámra.
Elnézést, uram, de szíverősítő?
Már csak egy korty maradt. Rakéta bourbon.
Látod? Hé!
Te furcsa masinéria! Mindjárt hozok egy konzervnyitót!
Csendet kérek. Épp elemzek.
Egyszerű alkohol molekula némi hatóanyagolaj nyomokkal.
220 liter elegendő?
Mennyi liter?
Bejártam már az egész galaxist, miszter...
de maga a legmegértőbb lélek, akivel valaha is találkoztam!
Semmi igazán személyes, csak egy csók.
De miért akarnak az emberek csókolózni?
Ez régi szokás...
az összes fejlett civilizáció alkalmazza.
- Olyan butaság. - De jót tesz.
Az egész szervezetet stimulálja.
Valójában nem is lehet makkegészséges nélküle.
Igazán? Ezt nem is tudtam.
Nagyon boldogan megmutatom.
Köszönöm szépen, hadnagy.
Nagyon szívesen.
Van még más is?
Hát, hosszabban kell...
Megmutatná még egyszer?
Hogyne.
Nem is tudom, biztos velem van a baj...
de ez egy cseppet sem stimulál.
Drága, csináljuk rendesen. Mutatom.
Még egy kezelést?
Igen?
Farman hadnagy.
Egy szót se, uram.
Tudom, sok munka vár a hajónál...
és a feljebbvalóknak vannak kiváltságaik, ugye, uram?
Biztosra veheti, hadnagy, a kiváltságokat...
nem használom úgy ki, mint maga a lehetőségeket.
- Én... - Lelépni.
Mi vele a baj?
Miért ment el? Miért viselkedtek így?
Mi gondol?
Nem érti, Alta?
Nem? Nézzen magára!
Nem sétálgathat így férfiak előtt,
pláne nem egy olyan nőcsábász előtt, mint Farman.
Szóval az egekre, menjen haza és vegyen fel...
bármit.
Mi a baj a ruhámmal? Én magam terveztem.
Ne nézzen így rám! Nem szeretem.
Mit jelent ez a "ha-ha"?
A hadnaggyal csak egy kis egészséges stimulálást gyakoroltunk...
ölelkezés és csókolózás segítségével. Ez minden.
Oh, ez minden? Könnyedén megy önnek, igaz?
Semmilyen érzés, semmi érzelem, ön...
Semmi emberi nem jut az eszébe.
De nekem 18 különlegesen összeválogatott...
fizikailag teljesen tökéletes példányt kell igazgatnom...
akik átlagéletkora 24,6 év...
és akik a hiperűrben voltak 378 napig!
Magának megfelelt volna, ha én... és ő...
Menjen innen, őrzés alá vesszük a területet...
aztán meg őrzés alá vehetem az őröket!
"...aztán meg őrzés alá vehetem az őröket!"
Nem tetszik! Egyszerűen nem tetszik!
Ahogy rám nézett! Kiabált!
- Mi van vele? - Nem is tudom igazán.
Szörnyű volt.
És csak próbáltam kedvesen csókolózni egy hadnaggyal.
- És hogy reagált a parancsnok? - Dühöngött.
Úgy gondolta, én tehetek minden hormontúltengésről.
Én, személy szerint. Sosem voltam még ilyen izgatott életemben.
Remélem nem látom újra, még ha 400 millió évig élek is!
Nyugodtan mondhatom, hogy nem is kell.
Szerintem a legjobb, ha most lefekszel.
Nekem van még egy kis dolgom.
- Jó éjt, kedvesem. - Jó éjt.
Merre jártál? Folyton hívtalak.
Elnézést, kisasszony.
Olajoztam magam.
Mit kíván, Miss Alta?
Robby, azonnal szükségem van egy új ruhára.
- Már megint? - De ennek másmilyennek kell lennie.
Semmi nem látszhat se alul, se felül, se keresztül.
Sugárzásbiztos?
Ne, csak "szem-biztos".
- Vastag és nehéz? - Oh, nem, Robby.
A legfinomabb, legpuhább anyag legyen, amit valaha készítettél.
Mindenhol passzoljon, és sok-sok zafírral...
A zafír megfelelő kristályosításához 1 hét kell.
Megteszi a gyémánt vagy a smaragd?
Hát, csak ha elég nagyok.
5, 10 és 15 karátosok, megmunkálatlanul.
Reggelre kész lesz a ruhája.
- Aludjon jól, kisasszony. - Köszönöm, Robby.
De az már nem is érdekel.
Vicces 2 holdat látni az égen, nem?
Vicces milyen könnyen hozzá lehet szokni.
- Joe. - Igen?
- Hallasz valamit? - Mint például?
Mint valami nagy szuszogás.
Nem.
Vicces. Én hallottam.
Strong és Grey, amíg őrködtetek, valaki bejutott a hajóra...
és értékes állami tulajdont rongáltak meg.
Azt állítjátok, a helyeteken voltatok, ébren.
Bejött valaki a hajóba, kinyitotta a zsilipet...
és vissza is zárta...
de egyikőtök sem látott, vagy hallott semmit.
Kivéve téged, Grey, te hallottál valakit lélegezni.
És Youngerford, az ágyadon aludtál...
és azt hiszed, álmodtál!
Álom!
Újabb bizonyítékig minden kiváltságot megvonok.
Tőlem is, uram?
Nem, "tőlem is, uram" 20 plusz őrséget vállal.
Így majd kevesebbet álmodik!
Lelépni!
- Parancsnok. - Igen, Quinn?
Egy részét készletből cserélhetjük, a többit valahogy kipótoljuk...
Kivéve ezt a különleges Klystron frekvencia-modulátort.
Más alkatrészek segítségével talán újat építhetek...
de az igazat megvallva ez lehetetlen.
Folyékony bórban töltött...
Rendben, tehát lehetetlen. Mennyi ideig tart?
Hát, ha nem reggelizek...
- Rendben, essen neki, Quinn! - Köszönöm, uram.
- A jármű kész, uram. - Köszönöm, Steve.
Fél perc, parancsnok, csak ruhát váltok.
Maradjon csak, ahogy van.
- Itt marad irányítani. - Értem.
Alakítson ki "A" osztályú körkörös védelmet napnyugtáig.
Igenis, uram.
Jó reggelt, uraim.
Dr. Morbius-hoz jöttünk.
Morbius a dolgozószobájában van, uram...
nem szabad zavarni, amíg zárva az ajtaja.
Rendben, akkor várunk.
Van másik kijárat?
Ez az egyetlen ajtó.
Ha óhajtanak valamit, uraim, használják a hívót.
Hogy juthatott volna át 2 őrszemen?
Semmi lényeges, parancsnok.
Doki, maradjon, ahol van, és figyelje az ajtót.
Ha Morbius kijön, pontosan innen fogom hívni.
- Jó reggelt. - Jó reggelt.
- Jöjjön be! - Nem hoztam a fürdőruhám.
Mi az a fürdőruha?
Az iskoláját!
Semmi baj! Kijövök!
Alta, figyeljen. Nem szabad...
Várjon ott. Egy pillanat és megszáradok.
Igen, én meg...
- Csak hátat fordítok. - Ha így érzi jól magát.
Ne aggódjon, mostantól nem kell rám néznie.
Majd meglátja.
- Mi látok meg? - Meglátja mit.
Várjon egy percet, Alta. Ha azt tervezi, hogy...
Nem számítottam magára, azok után ahogy tegnap beszélt velem.
Nagyon sajnálom, hogy úgy beszéltem magával, Alta.
Egy kicsit... zavarban voltam.
Most már rám nézhet.
Nem látszik ki semmi, ugye?
Külön önnek készíttettem.
Oh, azt hittem, nem számított rám.
Nem is.
Úgy érzem, mintha valamiért nem szeretne.
Alta...
ön mindig gyönyörű.
Akkor miért nem csókol meg, mint mindenki más?
Mindenki?
Az édesapja nem tanított önnek semmit?
Szerinte szörnyen tudatlan vagyok...
de tanultam költészetet, matematikát...
logikát, fizikát, földrajzot és bi...
...ológiát?
Gondolom főleg az elméletet.
Eddig.
Mi a baj az elmélettel?
Semmi.
Alta.
Semmi baj. A barátom.
Sajnálom, Alta. Muszáj volt.
Nem ismert fel.
Megölt volna. De miért?
- Tényleg nem tudod, ugye? - Nem, nem tudom.
- Még mindig bent van? - Ki nem jött.
Várjon egy kicsit, parancsnok. Végül is ez az ő háza.
Mi a baj?
Doki, valami történt.
Ez megbonyolítja a dolgokat.
Igen.
Még ablak sincs.
A robot hazudott. Morbius nincs itt.
Szerintem készül valamire, doki.
Ezt nézze, parancsnok.
- Hieroglifák? - Meglehet.
De nem egyiptomi, se nem ékírás,
se nem kínai...
Az ezüstkészletet az ebédlőben találják...
a lányom ékszereit pedig az öltözőasztalán.
Dr. Morbius...
A múlt éjjel tönkretették a Klystron-monitorunkat.
Engem gyanúsít?
Itt az ideje tiszta vizet önteni a pohárba.
Üljenek le.
A régi időkben...
e bolygó egy hatalmas és csodálatos faj otthona volt.
Krellnek hívták magukat.
Etikailag és technológiailag...
millió évvel az emberek előtt jártak...
a természet titkainak felfedésében.
A legkisebb sejteket is megismerték...
ennek segítségével eltörölték a betegségeket...
az elmezavarokat, a bűnözést...
és minden igazságtalanságot - persze jószándékúan -...
az űrből érkezőnek tekintettek.
Jóval az emberiség hajnala előtt jártak a Földön...
és sok fajt hoztak magukkal.
Értem már. Ez a magyarázat a tigrisre és az őzekre.
Hihetetlen dolgokat értek el...
de aztán, valami páratlan felfedezés előtt...
amely a történelmük megkoronázását jelentette volna...
ez a szinte isteni faj egyetlen éjszaka alatt eltűnt.
A 2000 évszázad alatt a titokzatos katasztrófa óta...
még az üveg, porcelán és szuperacél felhőkarcolóik is...
eltűntek az Altair IV felszínéről.
Semmi, abszolút semmi nem maradt meg a föld felett.
Hogy néztek ki?
Nincs nyoma fizikai megjelenésüknek...
kivéve talán ezeket a különleges formájú boltíveket.
Javaslom vessék össze...
az emberek által tervezettel.
Ezt a felvételt krell zenészek készítették félmillió éve.
Kövessenek, megmutatom még pár fennmaradt készítményüket.
Krell fém. Próbálja ki rajta a sugárvetőjét, parancsnok.
Ezen a ponton meg kellett volna olvadnia.
Még csak fel sem melegedett, és nincs nyoma sugárzásnak.
A molekulák sokkal sűrűbben helyezkednek el...
mint a földi acélban...
mégis szivacsként issza be az energiát.
Ez csak egyike a laboratóriumaiknak.
Sok ismerős műszert láthatnak...
de nem emberi technikusok számára tervezték.
Ez mi?
Ezen a képernyőn...
a krellek teljes tudása megjeleníthető...
a primitív kezdetektől a kihalásuk napjáig.
Több millió földi könyvtárnyi terjedelmű.
- Maga el tudja olvasni? - Úgy ahogy. Ez a munkám.
20 éve ezzel...
az oldallal kezdtem, geometriai tételekkel.
Végül sikerült megfejtenem az ábécéjük legnagyobb részét,
és tanulni kezdtem.
Az első eredményem a robot...
melyet önök is figyelemre méltónak találtak.
Gyerekjáték.
20 éve minden nap ide jövök...
és nehezen gyűjtögetem a legkevésbé bonyolult tudásukat.
Egy ilyen dolog felbecsülhetetlen.
- Gondoljon bele, a felfedezés... - Dr. Morbius...
mire való ez a szerkezet?
Én úgy nevezem: "mű-oktató".
Amennyire meg tudom állapítani,
a fiatalok tanítására és vizsgáztatására használták,
mint ahogy mi az ujjal-festést alkalmazzuk...
az óvodás korúaknál.
Gyakran játszom vele pihenésképp.
Amikor itt dolgozom, jól jönne még pár kar és láb...
Láthatják, ezt valami sokkal nagyobbhoz tervezték...
mint az én emberi koponyám.
Itt látják, ahogy az agyam elektromágneses hullámai...
a jelzőberendezést úgy félig megemelik.
Szerintem egy fiatal krell...
mondjuk egy 7 éves földi gyermek szintjén...
egészen a tetejéig felemelhette.
Tehát krell viszonylatban egy ostoba tökfilkó vagyok.
Miközben a hivatalosan mért IQ-m 183.
Most pedig az elsődleges funkció.
A működtetéséhez...
egy ismerős témát választok, így időt spórolunk.
Tessék, uraim.
Mi az?
Mi történik?
Egy szobor!
Ez Altaira!
Csak egy 3D-s kép, parancsnok.
De hisz él!
Mert a lányom folyamatosan él az agyamban...
amíg úgy akarom.
Tessék.
Elég megterhelő.
Aladdin lámpása egy laboratóriumban!
Szeretnék az intelligenciájukat krell-tesztelni, uraim?
- Igen, nagyon. - Csalódni fog, parancsnok.
Inkább kezdjük a doktorral.
- Mit csináljak? - Csak üljön le oda...
Egy kicsit előrébb.
Így jó.
Most már leolvashatja, doktor.
Itt valami nem jó.
Az IQ-m 161...
mégsem érem el a harmadát sem az ön szintjének.
Most a parancsnok.
Semmi baj, uram. Egy tisztnek nem kell agy.
Csak jó nagy hang, nem?
- Hogy készítek képet? Húzzam meg e... - Ne! Álljon meg! Nem élné túl.
A Belerephon parancsnoka is megpróbálta, és azonnal meghalt.
Oh, értem. Szóval maga erre is immunis?
Az én első próbálkozásomkor az agymintám...
semmivel nem volt nagyobb az önökénél.
Utána 24 óráig eszméletlen voltam.
Mégis újra megpróbálta.
A tudomány érdekében, doktor.
Képzelhetik az örömömet, amikor felfedeztem...
hogy a sokk megduplázta az intellektuális kapacitásomat.
Máskülönben a kutatásaim sehova nem vezettek volna,
a mai szintig semmiképp.
Nem olyan régen sokat sejtető nyomra bukkantam.
A kihalásuk előtti napokban...
a krellek a teljes energiájukat...
egy új projektbe fektették.
Ettől azt remélték,
hogy egyszer s mindenkorra megszabadítja őket...
minden fizikai korláttól.
Egy civilizáció fizikai dolgok nélkül?
Hihetetlen.
Dr. Morbius, itt minden új.
Nincs nyoma öregedésnek vagy használatnak.
Fiatalember, ezek az eszközök teljesen önellátóak...
és ugyanúgy állnak már 2000 évszázada.
2000 évszázada?
És ez idő alatt honnan nyerték az energiát?
Nagyon jó kérdés.
Felhívnám a figyelmüket ezekre a műszerekre, uraim.
A kalibrációjuk szerint 10-es nagyságrendekbe szervezettek.
Mindegyik pontosan 10x annyi ampert mér...
mint az előző.
10x 10x 10x 10...
végig...
sor sor után, műszer műszer után.
Azonban nincs köztük közvetlen drótozás,
vagyis nem találtam.
De ha bekapcsolom ezt a gépet...
nem pontosan mérhető felhasználást jelez...
a bal alsó sarokban látják.
Aztán...
ha aktiválom a tanító gépet...
már többet jelez.
De még mindig jelentéktelen!
A teljes potenciálja csillagászati!
Nem kevesebb.
A 10-es szám szinte végtelenig hatványozva.
Érdekli önöket a többi krell csoda?
- Természetesen! - Igen!
Kérem, szálljanak be.
Mily gyakran használhatták a krell technikusok e járművet.
Mi következik, Dr. Morbius?
Készüljenek fel a tudomány új fizikai méreteire, uraim.
30 km.
Hallgassa csak.
Relék zárnak és nyitnak.
Sose pihennek. Ez a szellőztető rendszer.
Érezhetik ahogy felfelé áramlik a meleg levegő. Nézzenek le.
Nézzenek le, uraim. Csak nem félnek?
7800 emelet.
400 ugyanilyen egység.
Igen, egyetlen gépezet.
Egy kb 30 km-es oldalú kocka!
2000 évszázadig várt türelmesen...
hangolta és kenegette magát, kicserélte az elhasznált elemeit.
Úgy gondolom, hogy 16 éve...
egy kisebb változás ment végbe a teljes 32000 km3 anyagában.
egy kisebb változás ment végbe a teljes 3200 km3 anyagában.
Mire való ez az egész?
A műszerek néha aktivitást jeleznek...
amikor a baktériumok ősszel megjelennek,
vagy a madarak tavasszal elrepülnek.
Egy egész egységnyit jeleztek, amikor a hajójuk közeledett.
Megmutatom az erőmű egy részét.
Ezek az egységek a bolygó testébe mélyednek...
80 km-re a lábunk alatt.
Mindenképp csak a tükörbe nézzenek!
Az ember nem éli túl, ha ránéz a medúzára.
9200 termo-nukleáris reaktor.
Egy felrobbanó bolygórendszer legnagyobb energiája!
Mindenki vigyázzon a kerítésnél!
Rendben, Quinn! Kapcsold be!
- Kipróbáljuk, Bosun? - Azonnal, uram!
- Tessék, uram. - Kiváló.
Hadnagy? Mivel befejeztem a mosogatási feladatom...
kérek engedélyt elhagyni a területet, uram.
- De hát nincs ott semmi. - Dehogynem, uram.
Gondoltam... fel tudnám javítani a fiúk étrendjét...
ha találnék pár vadnövényt, vagy valamit.
Nem tudom, mit hazudgálsz, kukta, de jobb ha visszaérsz...
még a parancsnok előtt, vagy mindketten megjárjuk!
Igenis, uram!
Quinn, itt Farman. Kapcsolja le a kerítést.
Rendben, mehet vissza.
480 üveg...
ahogy kérte.
Összesen 220 liter.
Igazi Kansas City bourbon!
Jófajta!
Robby, ezt sose felejtem el.
Ha híján vagy az olajnak, csak szólj.
Mi az? Erre jön valaki?
Nem, uram. Semmi nem jön erre.
Rövidzárlat!
Lezárjam, uram?
Ne. Már vége.
Reggel leellenőrizzük az egész rendszert.
Értettem, uram.
Furcsa, ahogy a kerítés zárlatot kapott.
Igen.
Túl sokat kér, parancsnok.
Nem szeretném, ha a világomon mások igazgatnának.
Dr. Morbius, egy ekkora tudományos felfedezés...
az Egyesült Bolygók felügyelete alá kell kerüljön.
Egyetlen ember sem közösítheti ki.
Az elmúlt 2 órában pontosan ezt a kijelentést vártam öntől.
Csak egy pillanat, parancsnok.
Közel 20 éve folyamatosan...
foglalkoztat ez a probléma.
Arra a végkövetkeztetésre jutottam,
hogy az emberiség még nem érett meg...
ilyen tudás és végtelen hatalom birtoklására!
Azonban Morbius, a megnövelt képességeivel...
ideális e hatalom kezelésére, az egész emberiség javára.
Pontosan, doktor.
A krell tudomány egyes részeit...
melyet megfelelőnek és biztonságosnak ítélek...
elküldöm a Földre, míg a többit visszatartom.
Ez kizárólag az én felelősségem,
és csak az én megítélésemen múlhat.
Dr. Morbius, különleges utasítások híján...
ön nagyon kellemetlen helyzetbe hoz. Én...
- Adams parancsnok. - Én vagyok, hadnagy.
Parancsnok, a Főnököt meggyilkolták.
Quinnt? Meggyilkolták?
Igen, egyedül dolgozott a monitoron.
A többiek mind kint őrködtek. Én...
- Hogy követték el? - "Elkövetni"?
Parancsnok, a testével beterítették az egész szobát.
Mindent hagyjanak, ahogy van. Máris indulunk.
Megint elkezdődött.
Ez lenne az?
Megpróbáltunk gipszformát készíteni a lábnyomból.
94x48 cm.
Fantasztikus.
Doki, nem értem.
Akármi is mászkál ilyen lábbal, remek célpont nyújthat.
A fegyverével Quinn simán...
Nem, parancsnok. Ez a valami áthágja az természet törvényit.
Máshogy fejlődött.
Hogy érti?
Nézze meg a felépítését.
Négylábú állatra jellemző.
A tegnapi látogatónk viszont két lábon járt.
Alapjában véve a földön él.
Ilyen karmai viszont fán élőknek van...
mint valami mesebeli hárpia.
Nem illik bele a természetbe, sehol a galaxisban.
Egy rémálom.
Ez abból a lábnyomból van, doki?
Azt hiszem, elég jól visszaadja.
Elnézést, parancsnok. Van ideje megfegyelmezni a szakácsot?
Igen. Hadd jöjjön.
Kötelességem elmondani, hogy én engedélyeztem az eltávot.
És engedélyezte, hogy lerészegedjen?
Részeg, uram? Én, uram?
Kérdezze meg doktor Ostrow-t, uram.
4 üveg whiskey-től dőltem ki, és semmi nyoma másnaposságnak.
Ez nem normális.
Különben is Robert akarta, hogy whiskey-zzek vele.
Maga a robottal volt a múlt éjjel?
Igen, uram.
Ittunk párat egymás egészségére...
csak a jó bolygóközi kapcsolatok érdekében persze.
Egész idő alatt? Amikor a Főnököt megölték?
Természetesen, uram.
Csak nem hiszik, hogy 5 perc alatt dőltem úgy ki.
Rendben. Lelépni.
A robot tehát kiesett.
Ki marad így gyanúsítottnak?
Ugyanaz, aki eddig.
Talán el kéne mennünk abba a krell laborba...
és párszáz %- kal fel kéne emelni az IQ-nkat.
Uram, felkészültünk a temetésre.
Porból lettünk, s porrá leszünk.
- Oszolj. - Mindenki, oszolj.
Remek technikus volt.
Jó társaság.
Ez mindenkinek jó sírfelirat lenne.
Jó napot, Dr. Morbius.
Gondolom, egyikünk sem aludt a múlt éjjel.
Jól gondolja.
Figyelmeztettem, amikor még az űrben voltak.
Könyörögtem, ne szálljanak le a bolygóra.
Higgyen nekem, parancsnok, ez csak a kezdet.
A Belerephon eset megismétlődik.
Ha itt maradnak, a következő támadás...
még szörnyűbb és nagyobb lesz.
Mégis honnan tudja?
Tudom? Én...
Mintha magam előtt látnám.
Ha úgy tetszik, hívhatja...
előérzetnek.
Mire véljük ezt, parancsnok?
Úgy hangzott, mint egy ultimátum.
- Bosun. - Igen, uram.
Bosun. Minden irányban tiszta tűzvonalat akarok.
- Értettem, uram. - Randall?
Mikor lesz kész a radar?
- Már működik, uram. - Rendben, tapadjon rá.
- Igenis, uram. - Minden készenlétben?
- Igen, uram. - Jól van.
Ütegeket aktiválni.
Jelezzenek próbalövéshez.
Tűz!
Próba rendben.
Hadnagy, készen áll a csapata?
Igen, uram, de ideges az ujjuk a ravaszon.
Nem igazán jó a kilátás.
Jerry.
Úgy tűnik, valami kialakulóban van.
Sajnálom, ha kemény voltam, de meg kell értened...
Ne szabadkozzon, parancsnok.
A lány jól választott.
- Mi az, Randall? - A radar mutat valamit.
- Merre? - A szurdoknál.
- Hová tart? - Erre, uram, de lassan.
Automata vezérlés!
Ütegek, tűz!
Ütegek, tüzet szüntess!
Látott valamit, doki?
Semmit.
Ütegek, tűz!
Ütegek, tüzet szüntess!
- Randall. - Célpont bemérve, uram.
Remek.
- Hangosítson ki. - Igenis, uram.
Figyelem!
Ez talán csak trükk volt, és a másik oldalról támadnak.
Mindenki figyelje tovább a saját területét!
Ez minden.
Igen?
Épp most állt meg a kerítésnél.
Biztos, hogy tényleg van ott valami?
Akkora, mint egy ház. És mindkét ágyú rá irányul!
Elindult!
- Egyenesen? - A radar szerint igen!
Még mindig jön!
Gray, Strong, fogják kereszttűzbe a szikláknál!
Tűz!
Parancsnok, ez a dög láthatatlan!
Jerry! Tüzet szüntess!
Tűz!
Apám!
Alta!
- Apám! - Altaira!
- Alta, hol vagy? - Apám!
Mi az? Mi baj?
Szörnyű álmom volt!
Vér és tűz és mennydörgés...
és valami szörnyű mozog a közepén.
Még a párnám is megtéptem.
Tudod, hogy egy álom nem bánthat.
Nem engem! Nem minket!
Amit láttam, a táborba próbált betörni.
Meg akarta ölni...
Vigyázol rá a kedvemért? Ugye megvéded?
Drágaságom, tehetetlen vagyok, amíg így viselkedik.
Gyere.
- Bosun. - Igen, uram?
Ássák ki a sírokat. Hadd dolgozzanak az emberek.
- Igenis, nem árt, ha foglalkoznak valamivel. - Randall?
Hangosítson ki.
Emberek: akármi is volt ez, az ütegek megállították.
Maga elhiszi?
Nem, csak valamiért elment. Még visszajön.
Doki, egy láthatatlan lény,
amelyet nem lehet dezintegrálni sugárral...
Nem, parancsnok. A tudomány szerint ez lehetetlen.
Az illúziók viszont nem tépnek szét embereket!
Ez igaz...
de egy organizmus, amely túlél 3 milliárd voltot...
tisztán nukleáris anyagból kell felépüljön.
Viszont a súlya a bolygó közepéig lehúzná.
Maga is látta, ahogy ott állt a neutronsugárban!
Ez a válasz!
Mikro-másodpercenként megújította a molekuláris szerkezetét.
- Bosun! Hozza a járgányt. - Máris, uram.
Szóval csak felszedjük a lányt, akár tetszik az apjának, akár nem.
86-A paragrafus:
minden civilt evakuálni kell.
Két fontos szót kihagyott:
"ha véghezvihető".
Emlékezzen a Belerephon expedícióra...
a hajójuk elpárolgott felszállás közben.
Ezért először egyikünknek mindenképp...
be kell jutni a krell laborba és vállalni az "agyerősítést".
- Bosun. - Igen, uram?
Magáé az irányítás. Készítse elő a hajót.
Várjon a doktorra és rám, amíg csak lehet,
de ahogy a kerítés megint rövidre zár, maga felszáll,
és jelenti a földi bázisnak a szektor helyzetét.
Értettem, parancsnok.
Rendben. Mindent a hajóra. Elhúzunk!
Semmi fény.
Doki, ha bejutunk a laborba,
én próbálom ki először a gépet.
Hallja?
Hallom.
Beprogramoztak, hogy senkit ne engedjek be ilyenkor.
Ez világosnak hangzik.
Talán ha "érvelnénk".
A sugaraim a fegyvereikre irányulnak, uraim.
Nincs egy beépített programja, mely szerint nem bánthat?
Ez így van, uram.
Mégsem szabad beengednem senkit.
Robby.
- Engedd be őket. - Alta! Ez apád parancsa.
- Állj el az útból! - Csendesen.
Robby...
vészhelyzeti kódtörlés "Archimedes".
Miért vagy itt?
Megtámadtak.
Újabb 3 halott, köztük Jerry Farman.
Nem is tudom. Olyan volt...
mint valami nagy körvonal a sugárnyalábban.
Nem tudod megmagyarázni?
Nem.
Harcoltunk vele és vesztettünk.
- Szerintem visszajön. - Most azonnal el kell menned.
Nélküled nem megyek.
Nem hagyhatom egyedül. Nem tehetem.
- Akkor magunkkal visszük. - Erővel?
Azt sem engedhetem.
Nem?! Nem tudod, mi van ezen a bolygón!
De immunis vagyok rá, mint a szüleim.
Ez mondja ő. Nem hiszek neki, ez ellen nincs védelem.
Oh, kedvesem, kérlek, menj el!
Kérlek, kérlek. Ugye elmész?
Alta.
Doki, beszélnél a lány fejével?
Nekem nem sikerül. Doki?
A díványra, Robby.
Kipróbáltad a gépet, ugye?
Látnod kéne a szintem most.
Óriási. Az övénél is nagyobb.
Nyugalom, doki.
Morbius már közel járt a megoldáshoz.
A krellek befejezték a projektet.
A nagy gép...
semmi fizikai lét...
Igazi teremtés.
Gyerünk doki, hadd halljuk.
- A krellek elfelejtkeztek valamiről. - Miről?
A szörnyekről, John.
Az Id szörnyeiről.
Az "id"? Mi az?
Beszélj, doki!
Doki?
Oh, doki.
Doki.
Mily romantikus!
Az ostoba! Ostoba fajankó!
Egy ilyen idős agy nem fogadhatja be a krellek titkait.
Apám, meghalt.
Figyelmeztettem, és most megfizetett.
Temetessék el az emberi kapzsiság többi áldozatával.
Morbius, azt akartad, válasszak.
Most megtetted helyettem.
- Alta! - Veled megyek, kedves.
Altaira! Ne!
- A járműbe helyezem, uram. - Köszönöm.
Nem teheti. Meg kell akadályozni.
Morbius, mi az az "id"?
A lányom ostobaságot akar elkövetni, amiért szörnyen meg fogják büntetni.
- Mi az az "id"? - Id! Id! Id!
Egy elavult kifejezés...
egyszer régen ezzel fejezték ki...
a tudatalatti ösztön-ént.
- Az Id szörnyei. - Mi?
A tudatalatti szörnyei.
Hát persze! Erre célzott a doki.
Morbius...
az óriási gép, 32000 km3-nyi Klystron relé,
elég energia egy sereg teremtő géniusznak,
és távirányítással működik.
A krell agyak elektromágneses ingerei irányítják.
Milyen célból?
A gép képes a bolygó bármely pontjára fizikai megjelenést képezni...
bármilyen formában és színben...
bármilyen célból, Morbius!
Pusztán gondolati teremtés.
Miért nem láttam ezt eddig?
Mert a krellekhez hasonlóan megfeledkezett egy halálos veszélyről...
a tudatalatti gyűlöletről és pusztításvágyról.
A szörny! A primitív ösztön.
Még a krellek is abból fejlődtek ki...
Azok a primitív tudatalatti szörnyek...
hozzáférést kaptak a gépekhez, melyeket nem lehet leállítani.
A bolygó minden lelkének titkos gonosz énje...
egy pillanat alatt elszabadult, fosztogatott,
és bosszút állt, Morbius, és gyilkolt!
Szegény krellek!
Egy millió év virágzás után...
nem tudták felfogni, milyen erő pusztítja őket.
Igen, fiatalember.
Meggyőző érvek, de egy hiba akad.
Az utolsó krell 2000 évszáda halott...
de ma, mint tudjuk,
még mindig szabadon kószál egy szörnyeteg.
Az agya nem képes szembenézni a következtetéssel.
Mire gondol?
Morbius.
- Morbius! - Mi az?
Valami közeleg délnyugat felől.
Már elég közel jár.
- Robby tévedhet? - Nem, soha.
Itt jön.
Sajnálom magát, fiatalember.
A lányát sajnálja, Morbius.
Hallgatózik.
Alta, menj a dolgozószobámba!
Még mindig nem képes felfogni az igazságot.
- Milyen igazságot? - Morbius, az a valami odakint...
- az maga. - Megőrült?!
Ki más vezethette ide? Most Alta végignézi, ahogy széttépi magát!
Maga szerint még mindig immunis? Utánam ő következik!
- Igen, akármi jön, örökre együtt! - Mondd, hogy hazugság.
Hadd hallja odakint! Mondd, hogy nem szereted!
Akkor se tenném, ha tudnám.
Állítsd meg, Robby! Ne engedd be! Öld meg!
Semmi értelme.
Ő tudja, hogy ez maga.
Biztonságban vagyunk.
Miért állította el a kombinációt?
Amit maga tud itt bent, azt a kinti énje is tudja.
Nem vagyok szörnyeteg, te...
Mindannyian szörnyek vagyunk tudat alatt!
- Ezért vannak törvények és vallások! - Eresszen!
Meg kell hallgatnia. Nincs sok időnk.
Tessék.
Itt növelte meg az agykapacitását.
Tudatosan még nem elég a gép irányításához...
de a tudatalattija erősebb ennél!
- Nem hallgatom magát! - Pedig muszáj!
20 éve, amikor a kollégái megszavazták, hogy visszatérnek a Földre...
maga elküldte a titkos Id-jét, hogy meggyilkoja őket!
Talán nem fogta fel, kivéve az álmaiban.
Ki emlékezne az álmaira?
Amikor a hajónk közelgett, hirtelen eszébe jutott.
Amikor úgy vélte, veszélyeztetjük az Ego-birodalmát...
a tudatalattija ránk küldte az Id-szörnyét!
Még több halál, Morbius. Még több gyilkosság!
És most bántani akarja a saját lányom?
Mivel megtagadta magát, Morbius.
Még önben, a szerető apában is ott él a primitív állat.
Egyre haragosabb és erősebb a frusztrációk miatt.
Így újra életre keltett a szörnyét...
hogy megbüntesse az engedetlenséget!
És ha nem tesz ellene gyorsan valamit...
azon az ajtón fog bejönni.
Tömör krell fém, 66 cm vastag!
Nézze csak meg a műszereket! Nézze!
A gép ellátja energiával a szörnyet...
akármennyire is legyen szüksége!
Nézzen oda!
Vörösen izzik. De hamarosan fehéren fog.
Aztán megpuhul és megolvad.
Alta, mondd, hogy nem hiszed el! Mondd, hogy nem!
Ezek szerint mégis igaz.
Igen, biztos bűnös vagyok!
Akkor segíts rajtunk, apám!
Ismerlek, nemes vagy, mint egy krell.
Bűnös! Bűnös!
A gonosz énem van az ajtónál, és nem tudom megállítani!
Állj! Megtagadlak! Feladom!
Apám. Oh, apám.
Fiam...
fordítsd el azt a lemezt.
A kapcsoló... nyomd le.
24 órán belül...
160 millió km-re kell lennetek az űrben.
A krell-kohók...
Láncreakció...
Nem lehet visszafordítani.
Alta!
Ne!
158 millió.
Biztonságban vagyunk.
Micsoda navigátor!
Számomra a megtiszteltetés, parancsnok!
Aktiváld a kivetítőt.
Értettem, parancsnok.
Ott az Altair IV, az a világító a csillag alatt.
15 másodperc.
Igen, Alta, az apád, a társaim...
a krellek összes tudása.
5 másodperc, 4...
3, 2, 1...
Alta...
úgy 1 millió év múlva, az emberiség eljut oda...
ahol a krellek jártak a virágkorukban...
és pusztulásukkor.
Apád neve fényleni fog...
mint egy világítótorony a galaxisban.
Örökké emlékeztetni fog arra...
hogy nem vagyunk istenek.
VÉGE
Felirat: LXS 2004